![](julieta2.jpg) |
|
|
SINOPSI
Julieta viu a Madrid amb la seva filla Antía. Totes dues pateixen en silenci la pèrdua de Xoan, pare d’Antía i marit de Julieta. Però el dolor de vegades no uneix les persones sinó que les separa. Quan Antía compleix divuit anys abandona la seva mare, sense una paraula d'explicació. Julieta la busca per tots els mitjans, però l'únic que descobreix és el poc que sap de la seva filla. La pel·lícula parla de la lluita de la mare per sobreviure a la incertesa. Parla també del destí, del complex de culpa i d'aquest misteri insondable que ens fa abandonar les persones que estimem, esborrant-les de la nostra vida com si mai haguessin significat res, com si no haguessin existit.
(LaButaca.net) |
CRÍTICA
Almodóvar guarda silenci
Silenci perquè Julieta desembarca gairebé sense promoció després de l'escàndol fiscal de Pedro Almodóvar; silenci perquè així era originalment el títol d'un melodrama d'aires clàssics que es val dels gestos per narrar el dolor d'una vida. Julieta (sense Romeu) no plora, però arrossega el seu dolor per generacions en una pel·lícula de tall íntim, summament contingut i calculat en el qual Emma Suárez i Adriana Ugarte es complementen en un ferri pols interpretatiu encarnant una mateixa dona.
La fortalesa i la independència de la 'noia Almodóvar' torna a marcar el ritme de la pel·lícula número vint del cineasta espanyol, un treball femení que aconsegueix la maduresa en la seva exploració de la relació mare-filla. En ella, una enigmàtica dona explica en una carta totes les decisions de la seva joventut que, inconscientment, la portarien a la pèrdua de la seva filla.
Els plantejaments metafòrics i poètics amb alguna pinzellada onírica decoren, de vegades de forma excessivament pomposa, una pel·lícula que marca distàncies amb l'espectador basada en els relats breus d'Alice Munro "Destí", "Aviat" i "Silenci". Els personatges, construïts sobre els seus silencis com a mers titelles del destí, s'expressen sense cap visceralitat i, malgrat tot, aconsegueixen generar una certa empatia amb el seu dolor, real i allunyat del clixé.
La importància de la repetida contenció de la pel·lícula pot ser una de les raons per les quals Julieta sempre es va dir 'Silencio'. Una coincidència nominal amb el proper treball de Martin Scorsese va portar Almodóvar a batejar el seu film amb el nom de l'absoluta protagonista, una magnífica Adriana Ugarte a càrrec de l'evolució de Julieta des de la seva joventut i una trencada i enigmàtica Emma Suárez en el present.
Tot en la pel·lícula ressona tragèdia gairebé sense tints d'humor, començant pel shakespearià nom de Julieta que protagonitzava els relats de Munro. Perduda i navegant sense rumb, arriba a port quan assumeix el dolor tal com és.
La Gaceta |
|